For de av dere som er mindre erfarne enn meg,-
-la meg fortelle dere noe om jenter:
De er generelt ekle.
Det er ganske svart-hvitt fra min synsvinkel.
En gang i tiden, kanskje i første eller andre-
-visste alle at de ga en jentelus.
Jentelus? Hun tok på meg!
-Jentelus! -Ikke ta på meg.
Jentelus! Han har jentelus!
Vi visste ikke helt hva jentelus var,-
-men alle visste at hvis ei jente tok på deg,-
-kom det til å hende grusomme ting.
Vi hadde helt rett.
Her ser dere meg.
Jeg har vært forelsket i to og en halv uke,-
-og det er en pine jeg ikke ønsker min verste fiende.
Jeg skal ikke pynte på det.
Nesten alt jeg vet om kvinner, kjærlighet-
-og fuglene og de forbaskede biene,-
-har jeg lært i de siste to og en halv ukene.
Men når man er 10 år...
Rosemary!
To og en halv uke kan være et mareritt.
FAIRWAY "ULIKT ANDRE MARKEDER"
Ok, sånn ligger det an:
Hvis du vil høre en kjærlighetshistorie fra New York,-
-så gå videre.
Vil du høre om kjærlighet? Det skal jeg gi deg.
Mine foreldre, Camp Anawana, Catskill-fjellene i 1984.
Pappa var 19 og ga idrettsstjernene råd.
-Skyt. -Mamma var trener.
Folk sa at hun minnet om Sissy Spacek.
Det som hendte under månen den sommeren, er legendarisk.
I min familie er det sånt vi omtaler som...
...eldre historie.
I disse dager sover pappa på sofaen.
På grunn av en vri i staten New Yorks skilsmisselover,-
-kan ingen av foreldrene mine flytte ut av leiligheten-
-før avtalen deres er underskrevet, stemplet og levert.
Det sørger ikke for det beste hjemmemiljøet.
-Drakk du Pepsien min? -Det var min Pepsi.
Den var min.
Spesielt siden mamma nylig har begynt å date igjen.
-Hallo. -Leslie?
Fins det noe verre enn å bli tatt for å være moren sin?
-Nei, det er Gabe. -Hei, beklager.
Dere er så like i stemmen. Er mamma der? Det er Ronny.
Jeg har tatt den. Du kan legge på.
SKILSMISSE FOR DUSTER
Det er en ekte kjærlighetshistorie.
Så mye har jeg erfart: Kjærlighet tar slutt.
Vil du ha bevis? Se i kjøleskapet til foreldrene mine.
Hvorfor måtte jeg oppdage den grusomme smerten inne i meg?
For to og en halv uke siden, før dette kjærlighetstullet...
Og dette er ikke bare noe jeg sier.
Før dette startet, var jeg lykkelig.
Nei!
Virkelig lykkelig.
Jeg mener det. Livet mitt var fylt med sang.
Og sport.
Og konstant eventyr.
Å, Rosemary.
Rosemary, Rosemary, Rosemary.
Hvorfor måtte du komme inn i livet mitt?
Hvem er det jeg lurer?
Hun har vært i livet mitt så lenge jeg kan huske.
I en liten periode i barnehagen,-
-kan man til og med si at vi var venner.
Hva gjør dere to under der?
Det var før første klasse, da jernteppet falt ned.
Jenter på en side,-
-gutter på den andre.
Hun var fremdeles der, selvsagt.
Klassebildene beviser det.
Jeg så henne bare ikke.
Jeg levde i en mannsverden.
Hvem vil gå til Duane Reade?
Jeg hjelper deg ikke å stjele Kit Kat igjen, Max.
Pass opp!
Men du har ikke problemer med å spise godteriet jeg skaffer?
Jeg holder ikke vakt. Beklager, gutter.
-Klokken er 17.00. Jeg må dra. -Jeg trodde vi skulle spille basket?
Nei, jeg skal møte pappa til fotballtrening.
Ser dere senere.
Dere to er så sprø.
Pappa og jeg har en slags plan.
Jeg skal bli fotballverdenens Tiger Woods.
-Ja! -Og han skal bli min Earl.
Hvis du konsentrerer deg om ett mål og bare ett mål-
-i en latterlig ung alder,-
-viser historien oss at vi kan oppnå alt. Kom igjen.
-En, to, tre. -Ser dere? Før Rosemary Telesco-
-hadde jeg et givende liv.
Bra.
Hvordan ble det så sent?
Mamma har middagen klar til deg.
Hva sier du til å gå innom Patsy's og ta et par skiver?
-Kan jeg begynne på karate? -Karate?
Det er en kampsport.
-Hva har karate med fotball å gjøre? -Det kan ikke skade.
-Hva koster det? -Får jeg lov?
Hvis det ikke er så dyrt. Det hjelper vel på mykheten din. Klart.
Tabbe nummer en var å stille opp på en eneste time.
Karate handler ikke om styrke.
Det handler om evner, om fokus.
Det er en kunst i selvdisiplin.
-Da hun kom den første dagen... -Steppekurset tok litt lang tid.
Jeg var faktisk ganske glad. Et kjent ansikt og alt det der.
Jeg kjente ingen andre der.
Takler man karate, kan man takle alt.
Kom igjen!
Beskytt ansikt.
Slag, kiai.
Dere utvikler dere i dette i deres eget tempo.
De av dere som klarer graderingen til gult belte, får gult.
De som klarer rødt, rødt.
Det handler om å finne sitt eget beste.
Kom igjen.
Nå går dere sammen i par. Alle finner en sparringpartner.
Pinen ved å gå sammen to og to...
Tjue sekunder med pur tortur.
Jeg ønsket meg ikke ei jente som partner. Ville du gjort det?
-Hei. -Hei.
Ok, la meg fortelle deg noe om Rosemary Telesco.
Rosemary var ikke den peneste jenta i klassen. Det var Madison Shaw.
Hun var heller ikke den nest peneste. Det var Vanessa Muir.
Rosemary var tredje penest, men den jenta kunne karate.
Hold an.
Ikke tro noe galt her. Vi var egentlig ikke venner.
Vi var bare karatevenner.
På skolen hadde ingenting endret seg.
Når det gjaldt resten av verden, den virkelige verden,-
-var jernteppet solid.
Men når vi tok på oss hvite drakter,-
-kunne vi overse ulikhetene våre og kjempe som likemenn.
Det var bare ett lite problem.
Jeg var ganske dårlig i karate.
Vi gratulerer Rosemary Telesco-
-som den første i klassen til å få gult belte.
Tusen takk.
Snakk om angrep på alt jeg visste.
Jenter modner raskere enn gutter.
Det er noe tull. Gutter er mye mer modne.
Det er ikke noe folk sier, Gabe. Det er forsket på det.
Jenter snakker først, går først. Jeg ser det i klassen til lillesøster.
Guttene der virker tilbakestående.
Jeg bør kunne få det gule beltet i løpet av en uke.
-Du tar det ikke alvorlig. -Det gjør jeg.
Du er ikke konsentrert. Du tror du er et naturtalent.
-Du trener ikke. -Jeg trener.
-Når? -Støtt og stadig.
Du kan øve med meg. Da blir du bedre.
-Fint, la oss trene. -Si en tid.
-Samme det. I ettermiddag. -Greit.
Flott.
Å, jeg glemte at jeg har et ærend.
Jeg skal snart være brudepike, så jeg må prøve en kjole.
Men det tar bare fem minutter. Jeg lover.
Klassisk kvinnelist. Agnet og fellen.
Mamma har lurt meg inn i mange skobutikker med den der.
Fins det noe verre enn å kjøpe kjoler?
Jeg mener det.
Jeg foretrekker å få neglene trukket ut en for en-
-i stedet for å tilbringe fem minutter i en kjolebutikk.
Ok, hva er det som skjer? Hva i helvete er dette?
Herregud, hva er denne følelsen jeg har i magen?
Hvem er dette?
Dette fantastiske vesenet foran meg?
Hva synes du?
Du kommer til å være den vakreste brudepiken.
Jeg blir iallfall den eldste.
Hvem...
-Hvem skal gifte seg? -Mamma søster.
Å. Kult.
Det blir litt rart, for hun er gravid i sjuende måned.
I det øyeblikket, gikk Rosemary Telesco forbi Vanessa Muir-
-og forbi Madison Shaw.
Jeg så på Rosemary og følte meg så...
...forvirret.
Hun er ei jente.
Jeg skal mislike jenter, ikke være nervøs for å snakke.
Ikke være helt stum.
Dette var Rosemary Telesco. Jeg har kjent henne siden barnehagen.
Bare en liten stein. Det går helt fint.
Jeg skal ta opp sparkesykkelen. Det går helt fint.
Da hun tok meg med hjem for å trene karate, ble en ting klart:
Rosemary gikk på P.S. 87 fordi foreldrene trodde på offentlig skole.
Det å tro på offentlig skoleverk,-
-var ikke en luksus min familie kunne tillate seg.
Ikke dra til Taos. Ikke uten meg.
Mr. og Mrs. Telesco, foreldrene hennes,-
-startet opp en såpeopera, Santa Fe, som går hver dag,-
-så det er klart de har penger.
Se på det der. Ser du det?
Jeg visste at foreldrene dine kom til å holde dem sammen.
-La oss trene på rommet mitt. -Ok.
-Vil du ha meg, Kate? -Hva tror du jeg svarer?
Kom igjen. Han er ikke bra for deg. Tilbake til bilen.
Hvis karate handler om konsentrasjon...
-Bra gjort. -Min konsentrasjon var overalt.
Der var jeg, i det innerste hellige, alene med henne.
Luktet hennes lukter.
Hva er det? Jordbær?
-Hva fikk deg til å velge karate? -Fikk meg til?
Daryl Kitzens.
-Daryl Kitzens fikk deg til det? -Ja, har du sett fyren?
Han er vanvittig.
Daryl Kitzens er uten tvil den skumleste gutten på Upper West Side.
Han går i femte, men skulle ha gått i sjuende.
Han er enorm.
Han har dumpet to klasser i sine fem første år.
I det tempoet kommer han til å gå ut av high school som 27-åring-
-etter å ha terrorisert en hel generasjon på Upper West Side.
Er du redd han skal gi deg juling?
Nei da. Selvsagt ikke.
Jeg vil bare være klar når den dagen kommer.
Hvem lurer jeg? Jeg var skrekkslagen.
Kitzens holdt ofte til-
-utenfor t-banestasjonen ved 72nd og Broadway.
Jeg har ikke passert det hjørnet siden oktober.
-Vi må trene mer. -Ja, vi setter i gang.
Vi må jobbe med bevegelsene han lærte oss.
Jeg mente egentlig en annen gang. Det begynner å bli sent.
Det høres bra ut. Det begynner å bli sent, så...
Ja.
Hvordan kunne jeg si det?
Ok, glem det. Ta deg sammen.
-Er du ok? -Det er...døren.
Se på det perfekte livet hun lever her oppe, med utsikt over parken og alt.
Likevel er hun ydmyk.
Plutselig virket Rosemarys verden veldig tiltrekkende på meg.
Foreldrene, med sin suksess,-
-barnevakten, som hadde vært der siden hun ble født,-
-og den adopterte treårige søsteren, reddet fra et barnehjem i Beijing.
Og jeg, min familie var på full fart inn i "Jerry Springer Show".
-Hei. -Hei.
-Er Leslie inne? -Ja.
Les, daten din er her.
Hun kommer. Jeg er...
Mannen hennes.
Bare 20 minutter til med video, ok? Sengetid snart.
-Ålreit. -God natt.
-Adam, Ronny. Ronny, Adam. -Ja.
-Dere har hilst? Ok, fint. -Vi har hilst.
Skal vi..?
Denne skilsmissegreia...
-Ha det moro. -Tusen takk.
Dette er en vanskelig situasjon for alle.
Dette er ingens feil, vet du.
Det er ingens feil.
Det er bare sånn at pappa og jeg er mye mer ulike enn vi trodde.
De er bare veldig ulike personer.
Selv om jeg bare var 9 og et halvt, tok jeg det som en mann.
Jeg sier ikke at jeg er et nøkkelbarn.
Jeg vil ikke få det til å høres ut som om foreldrene mine er uansvarlige.
Men i et år har jeg hatt mulighet til å utforske byen.
Hilsener fra MANHATTAN
Vel, egentlig ikke byen. Omtrent ni kvartaler.
Planetarium mot nord, Riverside Park mot vest,-
-Central Park mot øst og 72nd Street mot sør.
I de gatene er jeg lommekjent.
Rosemary bodde i 81st Street, nær parken.
81 Street stasjon
Det var litt nord for territoriet mitt.
Da jeg begynte med å kjøre tilfeldig forbi huset hennes,-
-beveget jeg meg inn i ukjent farvann.
Det var sommerferie. Neste karatetime var først om tre dager.
Vet du hvor mange Telesco-er det er i telefonkatalogen for Manhattan?
To.
-Telesco's. -Den ene er en slakter i Village.
Rosemary? Nei, det er ingen Rosemary her.
-Og tro meg... -Det er Frank.
Den andre var heller ikke henne.
Hei, er Rosemary der?
Er du den gutten som ringte for en halv time siden?
Hva skulle jeg gjøre? Bortsett fra å vente og håpe?
Dørvakten deres ser på meg.
Herregud, der er hun.
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre hvis hun dukket opp.
Bare gå bort til henne. Gå. Si hei til henne.
Hun så så opptatt ut. Jeg tar det en annen dag.
Feiging. Idiot. Hvordan kan du være så svak?
Jeg er ikke svak. Jeg er et menneske.
Hva skulle jeg si? "Jeg var tilfeldigvis i nabolaget"? Patetisk.
Nei, du er svak og patetisk.
Og du kommer til å være alene hele livet.
Hvem bryr seg? Jeg er heller alene enn å gjennomgå denne pinen.
-Pass opp, gutt. -Gabe?
Å hei. Hvordan går det?
Jeg er bare, du vet, tilfeldigvis i nabolaget.
-Bor du ikke i nabolaget? -Vel, 73rd og West End.
Det kommer vel an på hva man mener med nabolaget.
Kunne jeg høres mer ut som en taper?
Hva har dere på gang?
Søsteren min skal ha bursdagsselskap i parken.
Jeg har med boken min.
-Vil du bli med? -Bli med?
Klart det.
Stopp.
-Lei for at du ble med? -Ikke ennå.
-Bobler. -Bobler, ja.
Der ser du poenget mitt. De to barna er på samme alder.
Hun snakker, bruker hendene, forteller ting-
-og han sikler over en kake.
-De er ikke på samme alder. -Vedder du?
Jeg vedder på at han er seks måneder yngre.
-Kjøper du en is til meg? -Nei, du kjøper til meg.
Unnskyld.
-Er det din sønn? -Ja.
-Hvor gammel er han? -Han er to og et halvt.
Og den lille jenta, vet du hvor gammel hun er?
Hun er tre måneder yngre.
Det beviser ingenting.
Se på henne.
Har du noen gang sett noe vakrere?
Gløgg også. Hun er helt min type.
Jeg visste ikke at jeg hadde noen type.
Hvis jeg kan bli kvitt barnevakten, kan jeg legge inn støtet.
-Skal vi kjøpe den isen nå? -Nå?
Ja, hvis du har lyst på.
-Birdie, kan vi gå og kjøpe is? -Ja, men skynd dere tilbake.
Nei takk. Dessverre spanderer jeg denne.
Min første date. Slår stort på. Häagen-Dazs i lange baner, baby.
Så hvorfor finner jeg ikke på noe å si til henne?
Og hvorfor ser hun ikke på meg?
Er jeg så stygg? Lukter jeg?
-Er du ofte her? -Central Park?
-Ja. -Hva slags spørsmål var det?
Jeg hater meg selv.
Jeg bor rett over gaten. Hva med deg?
-Jeg? -Er du mer i Riverside?
Ja, jeg er mer en Riverside-gutt.
Det er parken for meg. Men Central Park er kul.
Jeg har vært mye her.
Strawberry Fields. Vet du hvor navnet stammer fra?
-En Beatles-låt, ikke sant? -Nesten.
Det er faktisk navnet på barnehjemmet i Liverpool-
-der John Lennon lekte med vennene sine.
-Virkelig? -Ja.
Det visste jeg ikke. Fint.
Jeg tok med Rosemary på en tur i parken som kunne gjort en svimmel.
Dette var min Central Park, mitt New York.
Det var flokker på hundrevis av sauer som gresset på disse engene.
Og så ga de gjeteren jobb i dyrehagen, hos løvene.
Å ja, bodde ikke gjeteren i tavernaen ved plenen?
Ja, det tror jeg nok stemmer.
Ser du de bygningene der?
Da jeg var liten, lekte jeg at de var sjørøverskip og slåss mot dem.
-Jeg trodde ikke du var en piratfyr. -Jeg har vokst fra det.
Det er der tanten min skal gifte seg i neste uke.
Båthuset. Selvfølgelig.
-Brudepike. -Jeg gleder meg virkelig til det.
Tante spurte meg om å være brudepike da jeg var fire år.
Men ingen av oss visste-
-at det ville ta sju år før kjæresten hennes fridde.
Det er latterlig.
Jeg var sjarmerende og grei.
Alt man kan håpe å være på sin første ekte date.
-Kanskje vi skal trene mer karate? -Du trenger det.
-Jeg er veldig nær et gult belte. -Hva med så nær?
-Har du tid i morgen? -Lørdag.
Jeg spiller cello om morgenen.
Og om ettermiddagen stepper jeg.
Når er du ferdig med å steppe?
Etter steppingen har jeg en indianerprinsesse-greie med pappa.
Det var lettere å avtale møte mellom arabere og israelere-
-enn en date med denne jenta.
-Hva er indianerprinsesse? -Det er noe pappa og jeg gjør.
Ikke spør.
Jeg gjør det for at han ikke skal ha dårlig samvittighet for å jobbe mye.
-Hva med søndag? -Søndag er ok.
-Morgenen? -Om morgenen har jeg undervisning.
Men hva med ettermiddagen?
-Hva slags undervisning? -Det er for ERB-skoler.
Foreldrene mine vil ha meg på Ethical Culture neste år, eller Trinity.
Privatskoler? Virkelig?
Jeg kommer nok ikke inn uansett.
Kanskje jeg stryker.
Hva skulle det bety? Var det et slags tegn?
Ville hun stryke for min skyld? "Liker-liker" hun meg?
Du ga meg nesten hjerteattakk. Hvor har du vært?
-Beklager. Vi var... -"Beklager" holder ikke!
Du er 11 år gammel. Dette er New York City.
Du kan ikke løpe rundt alene på den måten.
Skal Birdie si det til foreldrene dine?
Nå sier dere to adjø.
-Søndag ettermiddag? -Helt fint.
-Kanskje jeg skal komme til deg? -Til meg?
Siden pappa flyttet over på sofaen,-
-har jeg vært lite villig til å ta med noen hjem.
-Fint. -Da ses vi.
Kom, nå går vi. Her.
Tenk å løpe vekk sånn. Du vet da bedre enn det.
Aldri hadde jeg følt meg så levende.
Jeg hadde en date med Rosemary.
Var det noen bedre alder å være i i noen annen by i verden?
Søndag virket veldig langt unna.
Hva var det i dag?
Bare fredag? Å, en evighet.
Hei, se hvor du kjører!
-Vekk fra fortauet, gærning. -Beklager!
-Hvordan går det, Mr. Gabe? -Ganske bra, Ralph.
Hvordan går det med fotballen?
Fotball? Jeg driver mer med karate nå.
-Karate? -Ja.
Da må du se på Xtreme Martial Arts-
-med denne Mike Chaturantabut.
-Mike? -Mike Chat.
-Mike Chat. Ålreit. -Takk.
-Kult, jeg skal se på det. -Ikke lukk døren.
Helt i orden, Lina. Det er jo derfor jeg er her.
Tusen takk, Ralph.
-Takk. -Bare hyggelig.
Ny au pair i 3G. Hun er fra Stockholm.
Jeg forstår.
Mike Chat vet at skuespill er viktig i kampsportturneringer.
Faktisk er Mike kampsportens Tony Hawk.
Mannen som endret sporten. Og han er Matts lærer.
Mike var pioner i XMA, Xtreme Martial Arts.
Han har røtter i det grunnleggende...
-Mamma? -Hei.
-Jeg tror jeg trenger en hårklipp. -En hårklipp?
-Ja. -Ok, jeg gjør det i morgen.
Dette var et følsomt tema hjemme hos oss,-
-for helt til nå-
-hadde mamma klippet meg hver gang jeg trengte det.
Hun har jo lært litt opp gjennom årene,-
-men i det siste har det slått meg-
-at hun ikke egentlig er det man kaller en profesjonell.
Faktisk hadde jeg tenkt at vi kanskje kunne gjøre det ute?
-Ute? -Ja, du vet, hos en frisør.
-Betale for det? -Vel, ikke en dyr klipp.
Ikke vær dum, vennen. Jeg kan klippe deg.
Pappa. Jeg synes det er på tide at mamma slutter å klippe meg.
Gjør ikke du?
Denne Giambi, jeg stoler ikke på fyren.
Jeg stoler ikke på det han gjør.
Han har tæl, ingen tvil om det.
Hva synes du vi skal gjøre med denne fyren?
Kan du ta litt mer ved ørene, vær så snill?
-Helt greit. -Takk.
Beste $ 12 jeg har brukt.
Se på meg. Jeg var kul.
-Vår ball. -Hva i helvete?
-Det gjorde en feil. -Du sperret meg.
Nei.
Jeg trenger ikke dere tapere.
Ok, kanskje jeg var litt følsom,-
-men jeg ville ikke få blåmerker før min store karatetrening.
Hei, Rosemary. Hei, vakre kvinne.
Hvordan går det, jente? Hei, Rosemary Telesco.
Jeg åpner.
Mr. Gabe, jeg har en Rosemary til deg her nede.
Send henne opp, Ralph.
-Jeg foraktet følelsene mine. -Hei.
Dette var helt sprøtt. Hun var ei jente, for helvete.
Hun var ikke i New York Knick eller noe sånt.
-Hei. -Hei.
Mamma kjørte meg hit.
Hun skal hente meg 17.15, hvis det er greit?
Ja da, det passer bra.
Ålreit, vi går inn.
Kan du huske dette stedet?
-Ja, det er lenge siden sist. -Ja, det er det.
Mamma, dette er Rosemary Telesco. Du husker vel henne?
Fra barnehagen, selvsagt! Jeg har ikke sett deg på evigheter.
Se her, Rosie. Du er jo voksen.
-Hei, Mrs. Burton. -Vi skal trene karate.
Unnskyld.
-Ja. -Ronny er her. Skal han komme opp?
Å, ok.
Jeg visste ikke at dere skulle leke sammen, da ville jeg ikke avtalt noe.
-Skal jeg bli her? -Vi skal ikke leke, vi skal trene.
-Vil dere ha noe å spise? -Nei, vi er ok. Ikke tenk på oss.
Ok.
-Hvem er Ronny? -Mamma har en date.
Hei. Hei, gutt.
Ronny, dette er Gabes venn, Rosemary Telesco.
-Gleder meg, Rosemary Telesco. -I like måte.
Skal jeg holde døren for deg?
Tusen takk. Jeg skal finne jakken.
Er det noe mer pinlig enn deg og din date, sammen med mammas date,-
-der ingen av dere har noe å si til hverandre?
Ikke gjør noe jeg ikke ville gjort. Ok, gutt?
Ok, det var enda mer pinlig.
Jeg er tilbake før middag.
-Ok. -Ok.
-Ha det. -Ha det.
-Så foreldrene dine er skilt? -Vel, det er ikke offisielt.
Det er et langtidsprosjekt de har jobbet med-
-i ett og et halvt år nå.
Mamma har endelig bestemt at hun må gå videre i livet.
-Det er ille. -Det er som det er.
Vil du se noe morsomt?
Noen uker tidligere hadde mamma latt Match.com-filen stå åpen.
Dette er en liste over 45-årige menn i New York som er ute etter en kone.
Flere av dem leter etter kone nummer to eller tre.
Her er de mamma plukket ut.
De ser helt like ut alle sammen.
-Hun har funnet sin type. -Herregud, der er Ronny.
"Jeg er en friskus som liker å ta ting opp et hakk.
Jeg kan være stille og tankefull, men også frisk og spontan. "
Nok om mamma og hennes romantiske tullball.
I dag gjaldt det Rosemary og meg. Hun var hjemme hos meg, alene.
Det var på tide med en kamp.
Den dagen kanaliserte jeg ingen andre enn Den store selv,-
-min mester, min inspirator, Mr. Mike Chat.
Det er en dans, Gabriel. Du fører henne, ikke hun deg.
Kyss henne. Kyss henne.
Jeg kan ikke, det er ekkelt.
Stol på meg, det er ikke ekkelt.
Hvordan kunne du la det skje?
Jenter modner raskere enn gutter.
Tull! Ikke la henne hjernevaske deg med det der.
Gutter sterkere.
Jeg hadde ingen anelse om hva hun tenkte på.
Hun var et mysterium for meg.
Ville jeg kysse Rosemary Telesco?
Ja, jeg gjorde visst det.
Jeg ville det. Mer enn noe annet i verden.
Vil du...
...ha litt sportsdrikk?
Hvem var det jeg lurte? Kom jeg virkelig til å kysse henne?
Hun er faktisk 11, jeg er 10.
10 og 3% 4 år, faktisk. Hun er mai, jeg er september.
Hvorfor er det navn på alt?
Det er mammas ting og pappas ting.
-Er ikke det vanskelig? -Egentlig ikke.
Jeg kan velge fra begge sider.
Nei, jeg mener at de fremdeles bor sammen?
Det er mulig jeg forelsker meg i jenta.
Det betyr ikke at jeg vil vrenge sjelen min.
Tror du ikke det blir bedre når alt sammen er over?
Hva mener du?
Jeg vet ikke. Du kan begynne på livet igjen.
Jeg antar det.
Hvem tror du kommer til å flytte ut?
Jeg vet ikke. Pappa, antar jeg.
-Har han sett på leiligheter? -Jeg tror ikke det.
Kanskje vi skal lete for ham.
Det beste Rosemarys foreldre visste var å kikke på leiligheter.
De kjøpte aldri noe,-
-men hver søndag så lenge hun kunne huske-
-hadde de tatt henne med på visning. Hun kjente alle begrepene.
-"ÅPV"? -Åpen peis for ved. Det er bra.
-Hvor mye? -Altfor dyrt, så mye er det.
Ja.
"Enkel standard" er farlig. Da trenger den full renovering.
-Den er fin. -Hva?
"Romantisk utsikt over tretoppene, loftsleilighet, hardtre-gulv. "
Det er litt mye i sentrum, men den har to soverom,-
-så da kan du ligge over når du vil.
-Skal vi ringe? -Ringe?
-Hei, dette er Isaac. -Ja, Isaac?
Vi vil gjerne se på den romantiske leiligheten med utsikt over trærne.
Noe i prisklassen til stedet ditt.
-Ja. -Mulig det er sant.
Kanskje jenter modner raskere enn gutter. Kan jeg si sånt?
Passer det i morgen ettermiddag?
l morgen? La meg se...
-Det passer. -Ja, det passer fint.
Klokken 15.00? Da ses vi.
Klokken 15.00 i morgen.
Ålreit.
Fort.
Her. Skynd deg!
G-man, er du her?
Jeg fikk tak i noen sparkeplater. De er av titan.
-Hvordan går det? -Fint.
Pappa, du husker vel Rosemary Telesco?
Fra barnehagen?
-Klart det. -Hei.
Hei.
Lenge siden sist.
Vi går på karate sammen, pappa.
Fint.
Men vi gikk ikke bare på karate sammen lenger.
Å nei. Hun var en del av livet mitt.
Vi skulle se på leilighet for faren min i morgen.
Det er sånne ting kjærester driver med.
Hvilke andre ting er det kjærester gjør?
Vi noen ha skyss?
Jeg ser deg i morgen kl. 1 4.30.
Ja, vi ses i morgen.
Fins det vakrere ord i det engelske språket-
-enn "ser deg i morgen"?
Planen var helt perfekt.
Hun ba venninnen, Libby, om å si at Rosemary var hos henne.
Bare fra 14.30 og til rundt middagstid.
Libby hadde en bestemor som passet henne-
-og som var nesten døv. Hun ville aldri hørt telefonen.
Historien var vanntett.
Vi tar fugleanagrammer for $ 200.
Jeg ba kompisen min, Max Kovinski, om å dekke meg.
Den eneste svakheten ved planen-
-var at jeg ikke hadde mot til å fortelle Max-
-at jeg var sammen med ei jente.
Derfor tok jeg aldri den samtalen med ham.
Men jeg visste at Max skulle til Six Flags hele den dagen.
Jeg betaler.
Derfor visste jeg at han ikke ville komme hjem til meg uanmeldt.
Tar du ofte t-banen uten noen voksne?
Faktisk ikke.
Jeg gjør det støtt. Det er mye morsommere.
Jeg klarte ikke å fortelle at jeg aldri hadde vært sør for West 72nd.
Jeg følte hun trengte en leder.
Greenwich Village kunne like gjerne vært milevis unna.
Jeg tror vi gikk av et stopp for tidlig.
Har du lyst til å kjøre?
-Får vi plass begge to? -Vi prøver.
Kom, gå på den.
Med den jentas armer rundt meg, kunne jeg klare alt.
Jeg tror det er denne veien.
Muligens med unntak av å finne leiligheten vi lette etter.
Her har vi vært.
Kanskje vi skal spørre om veien.
Nei, jeg tror det er rett oppi gaten her.
Du likner på mennene i familien min.
-Er det kjæresten din? -Unnskyld?
Er det jenta di?
Ja, det er kjæresten min.
Jeg hadde også kjæreste en gang.
Hun knuste hjertet mitt.
Lot meg ligge blødende igjen.
-Løp. -Hva?
Løp mens du fremdeles kan, bror.
Følg mitt råd.
Fly som vinden.
Vi er nær. Et kvartal, til venstre, og så til venstre igjen.
Kom igjen.
Er du Isaac?
Jeg er Rosemary. Vi er her for å se leiligheten.
-Er jeg med i Punk'd? -Nei, den er til pappa.
Og skal pappa møte oss her?
-Hvis jeg sier at alt er ok. -Vil du ha provisjon eller ikke?
Vi har stor suksess med skilte fedre og to soverom.
Dette stedet forsvinner på et New York-minutt, det lover jeg.
Åpen peis for ved.
Ja, det så jeg.
Jeg visste ikke helt hva vi skulle se etter.
Hva synes du?
Jeg liker den.
Den er fin, flott.
Men jeg visste iallfall en ting.
Ja.
Det var den mest romantiske treutsikten jeg hadde sett.
Vi kjørte hjem via sykkelstien langs Hudson. Sekstisju kvartaler.
Den mest fysisk krevende erfaringen jeg hadde hatt i mitt liv.
Men jeg merket det knapt.
Jeg hadde aldri følt meg så fantastisk.
Dette var New York slik jeg ønsker å huske den.
Et sted der alt er mulig. Drømmenes by.
-Hva er det? -Å, dette?
Kjenner du ikke denne?
Det er den minste parken i New York City.
En høytstående fyr døde og etterlot hele byhuset sitt-
-til å bli revet og erstattet av en park.
Hvorfor visste jeg ikke om den?
Ingen fra din side av Broadway er noen gang her.
Det er det som er så fint med West End.
-Er du her ofte? -Faktisk, så...
Jeg har ikke vært her på lenge.
Hei, Mini Me.
Hva gjør du i parken min?
Å nei! Ikke Daryl Kitzens. Ikke nå.
Det er en offentlig park.
Hva gjør hun? Utfordrer ham?
Visste hun ikke at ville dyr måtte blidgjøres?
Jeg tror nok denne parken er stor nok for oss alle?
Hvem var det vi lurte?
Et hvitt og et gult belte-
-mot Darth Maul fra P.S. 87.
Vi kom til å bli knust.
Du valgte feil park, lille mann.
Kom deg ut av parken min!
Du er død!
Kom igjen. Løp, skynd deg.
Hopp på. Kom igjen.
Han kommer, han kommer!
Fortere, han kommer!
-Rekk lyset! -Hold fast.
Vi var begge to oppspilt etter dagens eventyr.
-God natt. -God natt.
Jeg kunne kjempe mot Daryl Kitzens,-
-så hvorfor kunne jeg ikke gi henne en klem?
Gjør det, feiging. Gjør det!
Det var morsomt.
Ja, det var det.
Er du redd han kommer etter oss?
Jeg må bare holde lav profil resten av sommeren.
Og selvsagt velge en militærskole til høsten.
Jeg må bare holde lav profil i en uke til.
En uke?
Neste søndag, etter bryllupet, drar jeg på leir.
Leir?
Hvor lenge da?
-I seks uker. -Seks uker?
Hun kunne like gjerne sagt at hun skulle dø.
-Det er fantastisk. -Ja.
-Best jeg går inn. -Ja.
-God natt. -God natt.
Hva om hun drar på leir og jeg aldri får kysset henne?
Det er sånn det blir. Der er så tydelig.
Alle sjansene jeg har kommer til å ende sånn:
"God natt." "God natt."
Nei, jeg vil ikke la det skje.
Jeg skal kysse henne før hun går på bussen til Maine.
Jeg skal! Jeg skal!
Gabe?
Der er han, det er ham. Takk og lov. Dreper ikke de deg, gjør jeg det.
Så Max Kovinski dro ikke på Six Flags likevel.
Han ble syk.
Mamma traff tilfeldigvis moren hans på markedet,-
-og de begynte å snakke sammen.
Hva?
Gabe, kom hit. Kom hit.
Gå aldri noe sted igjen uten at vi vet hvor du er.
Hører du? Du skremte vettet av oss.
Min straff? Ingen telefon, ingen tv-
-og husarrest i 48 timer.
Det var det første foreldrene mine var enige om på lenge.
-Vær så snill. -Må jeg ringe moren til Rosemary?
Nei, ikke ring noen.
Jeg trodde vi hadde en avtale om de ni kvartalene.
-Det har vi. -Bare sånn kan det fungere.
Jeg måtte appellere til rettens medfølelse-
-for å få spesialtillatelse til å gå på karate.
Jeg gjør hva som helst. Jeg kan vaske opp resten av sommeren.
Jeg lover det.
Det var ikke mulig å gå glipp av karaten.
Du skremte vettet av oss i dag.
-Jeg vet det, beklager. -Og hva betyr beklager?
Det betyr at jeg ikke gjør det igjen.
-Stemmer, aldri mer. -Stemmer.
-Greit? -Greit.
-Pappa? -Ja?
Skal du flytte herfra?
Med tid og stunder, ja, Gabe.
Vel, jeg...
-Jeg har funnet leilighet til deg. -Hva da?
Det var der jeg var i dag. For å se på leilighet til deg.
-Vil du jeg skal flytte ut? -Nei, nei, selvsagt ikke.
Men kanskje vi ikke kan gå videre i livene våre før du gjør det?
Hvor får du så store tanker fra?
-Jeg vet ikke. Jeg får dem bare. -Hvor er denne leiligheten?
Den har to soverom og ligger i Grove Street.
I Village?
-Ja, med åpen peis. -Aldri.
-Hvorfor ikke? -Det er for langt fra deg.
Jeg ville aldri flyttet lenger-
-enn tre, fire kvartaler fra deg.
Du må dra på college for å komme lenger unna meg.
-Ok? -Ok.
-Nå må du sove. -Ålreit.
Hva er det med denne Rosemary?
Rosemary?
Hva mener du?
Ingenting, jeg er bare ikke vant til...
Vi går på karate sammen, pappa.
Hun er min sparringpartner.
-Ok, fint. -Jeg valgte henne ikke selv.
Jeg tror deg.
Den natten hadde jeg en drøm.
Ålreit, ja!
-Jeg står åpent! -Gabe.
Jeg er her, Gabe.
Her borte.
Jeg står her. Jeg er åpen! Hvor er du?
Gabe.
Gabe. Gabe.
Hvor skal dere? Velger du henne foran oss?
Kom!
Motbydelig.
Dagen etter kunne jeg ikke komme meg fort nok på karate.
Jeg skulle være nær henne igjen.
Trene med henne, lukte håret hennes.
Den dagen åpnet Helvetes porter seg, og Tim Staples gikk rett inn.
I dag skal vi bytte sparringpartnere slik at alle får en på sitt nivå.
Det betyr at Tim går sammen med Rosemary.
Kan det stemme?
Min kvinne blir revet fra meg på denne måten?
Jeg kan se hvor alt dette fører.
Vil du, Rosemary Telesco, ta Tim Staples-
-som din ektemann?
Nei! Rosemary!
Og, Gabe, din nye sparringpartner blir David Betanahu.
Er det mitt nivå? David Betanahu?
Hvordan kan sånt skje?
Hun er med Ashton Kutcher,-
-og jeg med den svetteste 10-åringen på Manhattan.
Fyren har praktisk talt hatt bart siden han gikk i førskolen.
Alt jeg tok for gitt, borte på et New York-minutt.
Karate ble aldri det samme uten Rosemary.
Hvordan var det i dag?
Synes du det var bra?
Jeg har litt problemer med maete zuki-bevegelsen.
Ja, jeg også.
Jeg kunne ikke la være. Jeg trengte mer smerte.
Hvordan takler Tim den maete zuki-greia?
Han er mye bedre enn meg.
Men han vil at vi skal trene sammen.
Å, virkelig?
Det er fantastisk. Når kan vi møtes igjen?
I ettermiddag spiller jeg cello, så ikke i dag.
Cello? Jeg trodde cello var på lørdager?
Tirsdag og lørdag.
Hun kan ikke avlyse en cellotime?
Vet hun ikke at tiden går fort til den bussen går til leiren?
-Skal jeg ringe? -Klart det, høres fint ut.
Det var det? Bare et "ringe"?
Ikke engang: "Jeg ringer deg."
Eller: "Skal jeg ringe deg?"
Hva i helvete betyr det? Når?
Det er ingen nye beskjeder.
Har jeg noe annet valg enn å gå tilbake til mitt gamle liv?
Vent litt, du var lykkelig.
Vær så snill, det var fælt.
Jeg visste bare ikke hvor fælt jeg hadde det.
Pass opp!
-Forsiktig! -Beklager.
Hvor har du hodet ditt i dag?
-Hodet mitt? -Ja, det er iallfall ikke med ballen.
Det er ikke hodet mitt, pappa.
-Jeg skadet beinet mitt på karate. -Karate.
Menn som oss er ikke skapt for å knuse murstein.
La oss ha klare prioriteter. Øynene på premien.
Hodet ned. Kom igjen, en, to...
Han hadde rett. Jeg hadde prioritert galt.
Jeg var idrettsmann.
-Jeg måtte riste det av meg. -Ja.
Se på meg. Jeg kan ta igjen.
Jeg trenger ingen jente for å være lykkelig.
Hallo. Ja.
Jeg hater at folk ringer meg hjemme og prøver å selge ting.
Det er ok. Ha det.
Hallo?
Hei.
Ja, han er her.
Gabe?
Det er ei jente.
-Jeg har den. -Har du den?
Jeg har den!
-Hei. -Jeg sa jeg skulle ringe.
Gjorde du? Det husker jeg ikke.
Rolig under press, det er meg.
Om jeg bare kunne gjort noe med det bankende hjertet mitt.
Kunne hun høre det gjennom telefonen?
Hva skal du gjøre i morgen kveld?
-I morgen kveld? -Ja.
Det er jo sommer, så det er jo ikke skole eller noe sånt.
Jeg er helt ledig.
Foreldrene mine har billetter til en konsert med en fyr-
-som skal være den største sangeren i New York.
Har du lyst til å gå?
Jeg og foreldrene dine?
Og jeg også.
Mamma sa jeg kunne be med hvem jeg ville.
-Høres flott ut. -Fint.
Hun ringte.
Hun sa hun skulle ringe, og hun holdt ord.
Det var ikke bare noe jeg innbilte meg.
Vår kjærlighet har to kjøreretninger.
-Du ser flott ut, tiger. -Som om jeg bryr meg.
Pent.
Jeg liker håret spesielt godt.
Kom igjen, rufs det til.
Ikke spør ham om så mange kjærlighetsråd, Gabe.
Du er veldig fin.
Jeg venter nede.
Skal vi komme ned og si hei til foreldrene hennes?
Nei.
Hallo? De sa de skulle være hjemme med deg før kl. 23.
Hvis du kommer et sekund for sent, er du nødt til å ringe.
Ok.
-Den lille gutten vår blir voksen? -Ja, det gjør han.
Veldig stilig. Viktig kveld?
Bare en date med ei jente. Ikke noe spesielt viktig.
-Den jenta som var her her om dagen? -Henne, ja.
Hun var ei søt jente, den jenta som var her.
Ålreit, Mr. Gabe.
-Gabe. Fint å se deg. -Hei på dere.
Fint at du ble med.
-Hei, Mrs. Telesco. -Hallo. Står til?
Bra.
Velkommen til Carlyle.
Ma'am.
Mickey tok meg med hit på vår tredje date.
Vi måtte stå der borte ved baren-
-fordi vi ikke hadde råd til bord.
Fra det øyeblikket var det ingen vei tilbake for oss.
Dere vil elske denne fyren. Ingen synger som Loston Harris.
Denne fyren er New York.
Jeg kan ikke si hva den første låten handlet om.
Noe om kjærlighet og en gutt og ei jente.
Denne gutten kan ikke tenke på annet enn å holde jentas hånd i mørket.
Jeg aner ikke hvor jeg fikk motet fra.
Kanskje det var rusen fra Shirley Temple-cocktailen.
Kanskje det var Loston Harris,-
-den største sangeren denne lille byen har hørt.
Men jeg visste at forholdet vårt måtte ta et skritt videre,-
-ellers ville Rosemary og jeg forbli bare karatevenner.
Aldri har jeg vært så klar over-
-evnen håndflaten min har til å produsere svette.
Men jeg var bestemt på å holde jentas hånd absolutt hele tiden.
Hva betyr dette? Hater hun meg?
Synes hun jeg er ekkel? Går jeg for fort fram?
Etter alle de latterlige kjærlighets- sangene, forsto jeg endelig.
Vi har ombestemt oss. Vi går også herfra.
Takk.
Dere to kan si god natt-
-mens pappa og jeg kjøper melk til frokost i morgen, ok?
God natt, Mrs. Telesco.
-Takk for at du ble med, Gabe. -Tusen takk.
Foreldrene dine er kule.
Alle sier at jeg kommer til å hate dem om noen år.
-Tror du det? -Antakelig.
Hvis folk sier det.
Nå er tiden inne.
Jeg vet det. Hun vet det.
Herregud, foreldrene hennes vet det.
Hvorfor gjør jeg det ikke?
Hva hindrer meg? Er det jentelus jeg er redd?
Det blir stort bryllup i helgen.
Akkurat. Det hadde jeg glemt.
Skulle ønske du ble med.
Det kommer til å bli kjedelig.
Ja, jeg ville gjerne sett deg som brudepike.
En del av meg er sikker på at jeg...
Gjorde jeg det riktig?
Jeg vet ikke. Jeg har ingenting å sammenlikne med.
Var jeg i det hele tatt nær?
Det er best jeg går.
Ja.
-God natt. -God natt.
Hvordan var kvelden, lille Romeo?
Den var fin. Flott.
Bra, antar jeg.
Men jeg hadde ingen anelse.
Jeg saumfarte øyeblikket om og om igjen i hodet mitt.
Var det for raskt? For hardt? For ekkelt?
Ville hun at jeg skulle kysse henne?
Jeg må gå. Jeg må gå. Jeg må gå.
Skremte jeg henne vekk?
Jeg hadde en ny følelse helt innerst i magen min.
Jeg var grusomt kjærlighetssyk.
Kanskje dette var jentelus.
Neste dag var jeg et vrak.
Jeg lot være å ringe.
Ok, jeg la på en gang. Jeg visste jeg traff henne på karate.
Jeg kom 10 minutter for tidlig på trening.
-Hei. -Hei.
Ok, jeg visste hva jeg gjorde her så tidlig.
Men hvorfor var han her?
En ting var klart.
Denne saken måtte løses akkurat her og akkurat nå.
Staples.
Om bare livet var så enkelt.
Ni over tre. Hun kommer ikke engang.
Hun vil ikke treffe meg engang.
Hun hater meg virkelig.
La knyttneven være som en hammer.
Hun kom. Hun er her. Hun elsker meg.
-Beklager. -Miss. Telesco, fint at du kom.
Vent nå litt. Hva var det?
Var det et smil? Eller er hun sint på meg?
Hvorfor er hun sint på meg? Jeg bare kysset henne.
Hvorfor kysset jeg henne? Hva var det jeg tenkte på?
Det er få ting som er mer tøft enn å se kvinnen du elsker-
-trene med en annen mann.
Jeg tar det forresten tilbake.
Få ting er mer smertefullt.
Bare du har svaret, Gabriel, og du alene.
Du må finne din styrke.
Ditt fokus. Din viljestyrke.
Stakkars David Betanahu. Han var bare et uskyldig offer.
En underordnet skade i dette forholdet.
En, to, tre, fire.
Jeg kunne ikke ta øynene fra henne.
-Høy blokkering. -Hun elsker meg.
-Middels slag. -Hun elsker meg ikke.
-Sidespark. -Hun elsker meg.
Hun elsker meg ikke. Elsker meg.
Ikke. Ikke. Elsker. Ikke.
Klokken 15.51 hadde jeg blitt fullstendig gal.
-Hvem vil prøve på gult belte? -Jeg!
Gabe, sannhetens øyeblikk er her.
Ok, jeg var nok litt overivrig. Men det var min vei til henne.
Heldigvis hadde jeg mesternes mester i mitt hjørne.
Veldig bra.
-La meg se din maete zuki. -Gabriel, skift.
Slå, slå. Sveip.
Veldig bra.
Du har kommet deg.
Ypperlig, Gabriel. Ypperlig.
Nå er det tid for å knuse.
Alt som sto mellom meg og kvinnen jeg elsket-
-var en bit med sponplate.
Vær platen, Gabe. Vær platen.
I det øyeblikket var jeg platen.
Smerten! Smerten! Å, herregud!
Jeg husker ikke mye etter det.
-Gabe. -Faen. De sier at jeg besvimte.
Hei.
Jeg antar at dette er slutten på karaten?
Jeg velger fotball.
Jobber man hardt, kan man oppnå alt. Jeg tror virkelig på det, Gabe.
Hvis du sier det.
Jeg kom så fort jeg fikk beskjeden. Hva har hendt?
Han prøvde litt for hardt å få sitt gule belte.
Høres ut som vi må kjøpe is på veien hvem, hva?
Nei takk.
Var dette alt?
Var dette slutten for meg og Rosemary?
To og en halv uke var all tiden vi skulle få?
Jeg kom ikke til å ringe. Det ville vært å vise svakhet.
Den kvelden bestemte jeg meg for aldri å være svak mer.
Hallo.
-Hallo, Mrs. Burton? -Nei, det er Gabe.
Hvem bryr seg om hun trodde det var moren min. Det var henne!
-Hallo? -Jeg tok den, mamma.
-Hvem er det? -Jeg tok den. Bare legg på.
Ok, elskling.
-Hei. -Hvordan er det med hånden?
Hånden? Fint, den gjør nesten ikke vondt.
Jeg ble så redd da du mistet bevisstheten.
Ja, men det var bare for et øyeblikk.
Hvilken farge har du på gipsen?
Jeg valgte naturfarget.
Fetteren min fikk Hulk-farget.
Ja, de hadde det, men jeg er ikke opptatt av Hulken.
Det var ikke tid for småprat. Nå gjaldt det å legge ting på bordet.
Å strekke seg gjennom telefonen og innta denne kvinnens sjel.
Når kan vi treffes?
-Det blir en travel helg for meg. -Gjør det?
Det er torsdag kveld. Hun reiser på leir søndag morgen.
Hvem bryr seg om helgen er travel?
Prøvemiddag i morgen kveld.
Bryllup på lørdag, leir på søndag.
Klart det, selvsagt.
Hvor ble det av: "Skulle ønske du kom i bryllupet"?
Hvor er den Rosemary? Rosemary som jeg elsket.
Ikke denne fremmede med sine travle helger.
Den nye sparringpartneren din, kommer han i bryllupet?
-Hva? Tim? -Er det det du kaller ham?
Ringer du ham etter at du har ringt meg?
Hva er det du snakker om?
Jeg snakker om deg og Tim Staples som sitter i et tre.
K-Y-S-S-E-R.
Først kommer kjærlighet, så kommer ekteskap,-
-så kommer Tim Staples og en barnevogn.
Du høres gal ut, vet du det?
Hvorfor har du ikke tid i helgen?
Beklager, Gabe. Jeg har ikke begynt å pakke.
-Vet du hva? Jeg hater deg. -Hva?
Jeg hater deg. Hvorfor bryr du deg? Jeg hater deg!
-Jeg hater deg også. -Jeg hater deg mer.
Hvordan kan du si noe så slemt? Jeg hater deg!
Å, Rosemary.
Rosemary!
Vil du, eller skal jeg gå?
Rosemary..!
Det var en smerte uten navn.
Hvorfor måtte Rosemary Telesco komme inn i mitt liv?
Hvorfor, hvorfor?
Kanskje det ikke er meningen at ting skal vare evig?
Enkelte ting er som...
Som himmelskrift. Som en veldig vakker ting-
-som bare varer en kort stund, og så...du vet?
Å, vennen.
-Mamma. -Jeg vet, elskling.
-Kjærligheten suger. -Ja.
Se på alle sammen.
Rotter i burene sine.
Livene deres ødelagt av kjærlighet.
Jeg er ferdig med det.
Jeg vil ikke bli som dem.
Idiotene.
Jeg husker min første jente.
Vi møttes på Jersey-kysten.
Hun var fra Philly, jeg var fra Brooklyn,-
-så vi visste fra starten av at forholdet var dømt.
Ralph, ikke nå. Jeg er ikke i humør.
Ok.
Det er rart hvor fort tiden går.
I går trodde jeg at jeg elsket henne.
Nå bryr jeg meg ikke om henne i det hele tatt.
Neste morgen hendte det noe fantastisk.
Solen tittet fram igjen.
Livet består av så mye mer enn Rosemary.
Jeg hadde familie, god helse og en fotballkarriere.
Jeg hadde ikke plass til en kvinne i livet mitt.
Hva med en is?
Kanskje.
-Pappa? -Ja.
Hva er greia med jenter? Hvorfor er de sånn som de er?
Du spør helt feil mann.
Hvorfor må all kjærlighet ta slutt?
La meg...
La meg fortelle deg noe om meg og moren din.
En gang i tiden elsket vi hverandre virkelig.
Men mens tiden går, kommer det opp en masse ting...
Små ting. Dumme ting som ikke ble sagt.
Og alle de tingene som ikke ble sagt hopet seg opp.
Som alt rotet på lageret vårt.
Og etter en stund var det så mye som ikke var sagt-
-at vi nesten ikke sa noe i det hele tatt.
Hvorfor sa du dem ikke bare, pappa?
Jeg vet ikke, Gabe.
Jeg skulle ønske jeg hadde gjort det.
Hvem var det jeg lurte? Jeg kom ikke til å få trøst her.
Faren min mente det jo godt.
La oss rane en pølsekiosk på veien hjem.
Drukne våre sorger i svinekjøtt og nitrat.
Nei, jeg tror det er greit.
Jeg vil bare sitte her en stund.
Ok, tøffen.
-Ser deg hjemme. -Ålreit.
Du sparket bra i dag.
Hvis du fortsetter i det sporet der,-
-går det rett til himmels.
-Iallfall til Big Ten. -Takk.
-Det føltes fint. -Bra. Ser deg hjemme.
Et sted milevis unna-
-gikk jenta jeg en gang elsket nedover sin vei,-
-mens jeg satt fast her i min.
JEG ELSKER DEG, ROSEMARY
JEG ER LEI FOR DET, ROSEMARY
SELVSAGT HATER JEG DEG IKKE. DET KUNNE JEG ALDRI GJORT!
Jeg slapp ikke unna alle de tingene som var usagt.
Jeg druknet i dem.
IKKE REIS PÅ LEIR KYSS MEG EN GANG TIL
JEG ELSKER DEG
Plutselig visste jeg hva jeg måtte gjøre.
Kjærlighet handler ikke om små ord, den handler om store gester.
Ikke dra til Taos. Ikke uten meg.
Kjærlighet handler om fly som drar bannere over stadioner.
LIZ, VIL DU GIFTE DEG MED MEG?
Frierier på storskjermer.
BLl MIN KONE, ISABELLE
Store ord i himmelskrift.
Kjærlighet handler om å gå ekstra langt, selv om det gjør vondt.
Å risikere alt man har.
Kjærlighet er å finne motet inne i seg som man ikke visste man hadde.
Hva gjør du her?
Du skal dra på leir i morgen. Jeg måtte si adjø.
-Jeg trodde du hatet meg? -Nei da. Jeg løy.
Jeg kom ikke til å bli som faren min.
Jeg ville ikke la de usagte tingene ta knekken på meg.
Rosemary...
Jeg elsker deg.
-Hva gjør du? -Jeg gjør det.
Beklager, men jeg elsker deg mer enn noen annen jeg har elsket.
Jeg elsker deg. Jeg elsker deg.
Det kan man vel kalle å risikere det meste.
Og risikere...
Og risikere.
Tror du at du kanskje elsker meg også?
Jeg vet ikke hva jeg synes, Gabe. Jeg er bare 1 1.
Jeg er ikke klar for å forelske meg.
Jeg er ikke klar, men jeg gjør det.
Men så lett var det ikke. Kjærlighet er vel aldri det.
Kanskje jeg tok feil. Kanskje jenter ikke blir fortere modne.
Det gjør de. Du vet at de gjør det.
Du sa det til og med i parken.
Vi modner iallfall i samme fart.
Jeg vet ikke hva moden betyr nå.
Men jeg er glad for at du kom.
-Vil du danse, Gabe? -Danse?
Klart, hvorfor ikke?
Mens jeg holdt Rosemary Telesco for mitt bare liv,-
-visste vi begge sannheten.
Hun skulle dra på leir og så på privatskole.
Vi var på ulike veier, hun og jeg.
To skip som passerte på Sheep Meadow.
Det er som jeg fortalte deg.
Den samme greia som fikk meg opp i dette.
Kjærlighet tar slutt.
-Hei, Mr. Gabe, står til? -Hei, Ralph.
Hold døren!
Sannheten er at man kommer inn i denne verden alene-
-og forlater den på samme måte.
Jeg er hjemme.
Hvem er de fremmede som ler på mammas soverom?
Jeg har bare sett dem på bilder.
Hei.
-Er alt ok? -Ja.
Vi snakket bare om hvor fæl bryllupsreisen vår var.
Ja?
Key West. Alt som kunne gå galt...
En uunngåelig katastrofe. Det var mer enn en tropisk storm.
-Husker du? -Som det var i går.
Grusomt. Vi mistet bagasjen. Du var så dårlig.
Jeg er sulten. Hva er klokken?
-Vi må få oss noe å spise. -Alle?
Ja, vi kan...
Kan vi ikke gå ned på stedet på hjørnet?
Ja, stedet på hjørnet høres bra ut.
-Det er kjøligere ute. -Ja, vi må ta på oss jakker.
Jeg ryddet nettopp ut noen gamle greier fra lageret.
Ville du ha en kjærlighetshistorie?
Her har du en New York-kjærlighetshistorie.
Jeg sa den ikke var så vakker.
Kjærligheten er stygg og fæl og praktiseres av idioter.
Den knuser hjertet ditt og lar deg ligge blødende igjen.
Og hva gir den en helt til slutt?
Ikke noe mer enn noen minner du ikke kan bli kvitt.
Sannheten er at det er flere jenter der ute.
Jeg mener, det håper jeg.
Men jeg får aldri en ny første kjærlighet.
Det vil alltid være henne.